Jeg vendte tilbage til London i 1926 til generalstrejken.
Den var det store samtaleemne i Paris.
Franskmændene jublede over deres tidligere venners plager -
- og forudså revolution og borgerkrig.
Jeg og flere af mine venner begyndte at tro på -
- at vort land var i fare, og pligten bød os at være der.
Vi fik følge af en belgisk futurist -
- der kaldte sig Jean de Brissac la Motte.
For ham var det en hellig pligt at bekæmpe underklassen overalt.
- Godmorgen, far. - Jamen dog!
Dejligt at se dig igen så hurtigt. Hvor længe har du været borte?
15 måneder.
Tænk engang... Du kommer på et uheldigt tidspunkt.
Der er endnu en strejke. Sådan noget pjat!
Du får svært ved at komme af sted igen.
Jeg havde ikke tænkt mig at tage af sted.
Du forstår det vist ikke... Jeg er kommet på grund af strejken.
Javel.
Du har jo levet i udlandet. Er du blevet revolutionær?
Nej, far.
Jeg havde tænkt mig at deltage i fødevare-transport.
Der er vist ingen mangelsituation i Bayswater. Egner du dig til det?
Du har ingen militæruddannelse eller erfaring i proviantering.
Det forekommer noget egensindigt.
Så har vi desværre ikke brug for flere i dag.
Er der slet ikke andet? Jeg kommer helt fra Frankrig!
Prøv Clapham eller Southwark. Og de mangler folk i Rotherhite.
Her er der propfuldt.
Kom igen i morgen.
Mulcaster!
- Goddag, Boy. - Charles Ryder! Hvad laver du her?
Så du det? Det var lige ved!
Kommunist-svin!
- Hvad er du med i? - Intet. De har fuld bemanding.
Slut dig til os, Bill Meadows' folk.
Der er lutter flinke fyre i Forsvarskorpset.
Vi ordner mælkeuddelingen.
- Må jeg være med? - Selvfølgelig! Med glæde.
Kom med og få din udrustning.
Jeg blev indrulleret i korpset.
Jeg aflagde faneed og fik udleveret en knippel.
Jeg skal nok sidde hos hende i eftermiddag.
Lad bare mig tage den med.
Vi får se. Jeg kigger ind.
- Hvordan er det gået? - Hun sov i halvanden time.
- Hun fik en sprøjte til. - Har hun mange smerter?
Ja... men jeg tror, hun helst vil være ved bevidsthed.
- Har du hørt fra Charles? - Han er i landet. Jeg lagde besked.
Vi ses senere.
- Mr. Mottram er her. - Tak, Albert.
Ministeren venter udenfor. Jeg skal af sted igen.
Hvordan har hun det?
Hun er for syg til at modtage besøg lige nu, Rex.
Det gør mig ondt.
Jeg ved ikke, hvornår jeg kan kigge ind igen.
Det går hårdt til. Jeg holder mig i beredskab hele natten.
Sker der ændringer så ring til mig i Indenrigsministeriet.
- Hvad med Sebastian? - Jeg har sat undersøgelser i gang.
- Og...? - Bare rolig, min skat.
Vent et par dage. De skal nok finde ham.
Hils din mor fra mig.
To te, min ven.
Så kan du klare dig lidt.
Hold jer fra Commercial Road. Der er vist en mindre batalje.
Der er en batalje i Commercial Road!
- Skal du noget i aften? - Næ.
Min søster siger, at Nancy Tallboys holder stort selskab.
- Tager du med? - Javist!
Alle siger, at det bliver vildt.
Mulcaster!
Fred, broder! Fred!
Er de ikke guddommelige? Er de ikke aldeles sensationelle?
Antoine!... Du godeste!
Den blege af dem, pianisten, har en affære med mrs. Frickheimer.
Han smækkede hende én i knolden med en mælkeflaske i går morges.
Skønt at se dig igen. Det er længe siden.
Ja, det er det, Charles. Den ensomme, gamle kunstner -
- gemt bort på sit loftskammer i Paris...
Ser du det samme bøvede syn som jeg?
Nej, de er ikke dyr i Zoologisk Have, Mulcaster.
Man glor ikke på dem. Det er kunstnere!
Store kunstnere, man agter og ærer.
Charles! Gud være lovet, her er nogen, jeg kender.
Jeg kom med en pige, men hun er væk.
Hun er flygtet fra dig.
Og hvorfor? Fordi du ser fuldstændig malplaceret ud.
Dette selskab er ikke noget for dig.
Du skulle gå din vej. Til "The Old Hundredth" -
- eller et bedrøveligt bal i Belgrave Square.
Der har jeg lige været!
Jeg bliver her lidt. Måske stiger stemningen.
Jeg spytter på dig!
Vi må snakke sammen.
Hvide nævekæmpere...!
Tænk at se dig her. Jeg troede, du var i Mellemøsten.
Jeg så nogle rædsomme billeder af dig og Sebastian i Konstantinopel.
Vi undgår ikke at snakke om Sebastian.
Nogen har kastet op. Få det væk!
Jeg har intet hørt til Sebastian i et år. Og du?
Kære ven, han er blevet en sut.
Han boede jo hos mig sidste år, da du gav ham løbepas.
Det var næsten ikke til at holde ud.
Nippe, nippe, som en enkefrue dagen lang.
Og så udspekuleret...
Der forsvandt ustandselig ting, som for eksempel to pæne habitter.
Jeg var ikke sikker på, det var Sebastian.
Der færdedes nogle aparte personager i min lejlighed.
Men du kender min smag for aparte personager.
Så opdagede jeg, at Sebastian havde pantsat dem.
Og derpå solgt lånesedlen i bistro'en.
Det går aldrig rigtig godt, når I to er sammen.
Jeg kender det misbilligende blik.
- Du tror, jeg forleder ham. - Det gjorde du i Athen.
En af Sebastians mindre heldige egenskaber er -
- at han altid foregiver at være i snor som en lille hest i et cirkus.
- Kan han stadig ikke standses? - Jeg gjorde, hvad jeg kunne.
"Hvorfor drikke?" sagde jeg.
"Vil du absolut beruse dig, findes der så mange andre skønne måder."
Jer har jeg aldrig inviteret.
Hvor kommer den hvide pøbel fra? Jeg må være gået forkert.
I en national krise kan alting ske, min ven.
Hele Afrika må ligge øde.
Vi gjorde det godt i dag.
Forsvarede vor gamle nation.
Trist, at vi to var for unge til at være med i krigen.
Andre kæmpede. Millioner af dem døde.
Vi gjorde ikke.
Men i dag viste vi alle de døde, at vi også kan slås.
Og du tog den lange tur hertil fra Paris!
Forbandet flot!
Hjem fra udlandet... Hjem at forsvare fædrelandet i nødens stund.
Ligesom de arme, døde australiere.
Går selskabet godt? Mon Florence Mills vil synge igen?
Jeg kender Dem. Jeg har truffet Dem før.
Ofte, men De har ikke inviteret mig i aften.
Måske bryder jeg mig ikke om Dem. Jeg troede, jeg syntes om alle.
Kunne det ikke være morsomt at ringe efter brandvæsenet?
Gør endelig det.
- Sætte stemningen i vejret... - Præcis.
Så forlod vi Marseille og tog til Tanger.
Dér begyndte Sebastian at komme sammen med en ny ven.
- Hvem er det? - Hvordan kan jeg beskrive ham?
Han minder om tjeneren i "Schatten".
Et klods af en tysker fra Fremmedlegionen.
Han slap ud ved at skyde sin storetå af.
- Den var ikke lægt... - Hvor mødtes de?
Han kaprede kunder til et af bordellerne i kasba'en.
Sebastian tog ham med hjem. Højst makabert!
Så jeg tog tilbage til kære, gamle England.
Hvor er Sebastian så nu?
Han tog vist med sin halte kammerat til Marokko.
De havde vrøvl med politiet i Tanger, da jeg rejste.
Lady Marchmain har plaget mig om at forsøge at tage kontakt med dem.
Den kvinde er hårdt prøvet... Nogen retfærdighed er der dog til.
Det var det!
Det er den pige, jeg kom med!
Hun har vist glemt dig.
Kom, Charles. Nu er det nok.
Vil De vente her, sir?
Jeg siger til Lady Julia, at De er kommet.
Efter generalstrejkens ophør tog jeg til Marchmain House.
Julia havde ringet og sagt, at hendes mor bad mig komme.
Jeg ventede på hende i biblioteket ud mod Green Park.
Charles... Det var smukt af dig at komme.
Mor har tit spurgt efter dig, men hun kan ikke modtage besøg nu.
Hun har lige sagt farvel til Sir Adrian Porson og er træt.
- Farvel? - Ja, hun ligger for døden.
Hun kan leve en uges tid eller gå bort når som helst.
Men jeg ved, hvad hun ville.
Lad os sætte os et andet sted. Jeg hader værelset her.
Mor ville undskylde, at hun var så modbydelig mod dig sidst.
Hun har tit talt om det. Hun ved nu, at hun tog fejl af dig.
Du har sikkert straks glemt det og forstået hende.
Men den slags kan mor ikke tilgive sig selv.
Den slags gjorde hun så sjældent.
Sig endelig, at jeg forstår hende.
Og du har vel gættet, at hun gerne vil se Sebastian.
- Er det muligt? - Jeg har hørt, at han har det skidt.
Ja, vi telegraferede til hans sidste adresse, men fik ikke svar.
Måske kan han nå at se hende.
Jeg regnede med, at du var vort eneste håb.
Vil du prøve at hente ham?
Jeg ved, det er meget forlangt.
Men jeg tror, at Sebastian selv ville ønske det.
Jeg skal nok forsøge.
Vi har ikke andre. Rex er så optaget.
Ja.
Jeg har hørt, hvor travlt han har haft med gasværket.
Han har høstet mange laurbær på strejken.
Selvfølgelig har Bridey følt sig hævet over den.
Han var ikke overbevist om det retfærdige i sagen.
Tak... Trist, at jeg ikke fik talt med Cordelia.
Hun er i seng. Hun sad oppe hele natten hos mor.
Hils hende fra mig.
- Farvel, Charles. - Farvel, Julia.
Og mange tak.
Jeg telegraferer, hvis der er noget.
Air France havde en rute til Casablanca.
Derfra tog jeg med bus til Fez.
Jeg havde ringet til den britiske konsul og fået en frokostaftale.
Faktisk udkæmpes der en krig knapt 50 km herfra.
Ja, det har jeg hørt, men det er svært at tro.
I sidste uge kom der nogle unge tåber på cykel -
- for at melde sig til Abdul Krims hær.
- En vanskelig situation... - Maurerne er vanskelige.
De er imod drikkeri, og vor unge ven gør næsten ikke andet.
Vil De skrive under her?
Hvad vil han egentlig her?
Hvorfor ikke Rabat eller Tanger, der har, hvad turister forlanger?
Han har lejet et hus i den indfødte bydel.
Det lykkedes mig ikke at forhindre det.
Han er nok uskadelig, men han er en kilde til bekymring.
Franskmændene forstår ham ikke.
De mener, at alle, der ikke er handelsfolk, er spioner.
Ved De, at der er en person, der snylter på ham?
Ja, jeg har hørt noget om det.
En rædsom type, en tysker fra Fremmedlegionen.
Åbenbart en rigtig skidt fyr.
Jeg kan godt lide Flyte.
Jeg ser ikke meget til ham.
Han kom her og tog bad, før han fik sit hus.
Han var meget elskværdig. Min kone var meget glad for ham.
Han skal blot have noget at tage sig til.
Hvis jeg kan få ham med tilbage, så befrier jeg Dem da for ham.
Jeg må hellere se at komme af sted.
Han er sikkert hjemme nu. Ingen går ud under siestaen.
Portneren kan vise Dem vej.
Marokko var nyt og fremmed land for mig.
I den mur-omkransede by med støvet mellem brostenene -
- med duften af nelliker, røgelse og brænderøg -
- forstod jeg, hvad det var, der havde draget Sebastian hertil.
Min fører fra Sudan-politiet så på dette gamle kulturcentrum -
- som en newzealænder på Rom.
Meget snavset mennesker. Ingen opdragelse.
Franskmænd lade dem leve i snavs. Ikke som englændere.
Mit folk er engelsk folk. Mig i Sudan-politi.
Engelsk Lord bo her.
De følge indfødte fyr.
Undskyld...
Jeg leder efter Sebastian Flyte.
Bor han ikke her?
Jo, men han er her ikke.
Her er kun mig.
Jeg vil gerne tale med ham om en vigtig sag.
Ved De mon, hvornår han kommer tilbage?
Sebastian er syg.
Brødrene tog ham med på hospitalet.
Måske vil de lade Dem besøge ham.
Jeg skal selv have foden forbundet en dag.
Så kan jeg spørge.
Når han har det bedre, kan De nok besøge ham.
- Øl? - Ja tak.
De er ikke Sebastians bror?
Hans fætter, måske? Måske gift med hans søster?
Nej, vi er kun venner. Vi gik på universitetet sammen.
Jeg havde en ven på universitetet. Han studerede historie.
Han var klogere end jeg, men en lille svækling.
Når jeg var vred, kunne jeg løfte ham og ryste ham, men klog var han.
En dag sagde vi: "Nå, hvad fanden."
"Her er intet arbejde. Tyskland er færdig."
"Vi vil være soldater." Så vi meldte os til Fremmedlegionen.
Min ven døde af dysenteri under et felttog i Atlasbjergene.
Da han var død, sagde jeg: "Hvad fanden!"
Og skød mig i foden.
Den er fuld af pus, skønt et år er gået.
Meget interessant, men jeg kommer angående Sebastian.
- Kan De fortælle mig noget om ham? - Han er en flink fyr, Sebastian.
Han er helt i orden.
Tanger var et væmmeligt sted.
Han tog mig med hertil.
Rart hus, god mad, flink tjener...
Det er helt i orden. Jeg er godt tilfreds.
Sebastian...
Hans mor er alvorligt syg. Det ville jeg fortælle ham.
- Er hun rig? - Ja.
Hvis hun gav ham flere penge, kunne vi bo godt i Casablanca.
- Kan De få hende til det? - Hvad fejler Sebastian?
Det ved jeg ikke. Han drikker vel for meget...
Brødrene tager sig af ham.
Det er helt i orden dér.
Brødrene er gode nok. Der er meget billigt.
Mere øl!
Se selv... En flink tjener.
Det er helt i orden.
Jeg må hellere besøge Sebastian straks.
Hvor befinder han sig? På hvilket hospital?
Det ligger mellem den gamle og ny bydel... "St. Sulpice".
Sig til Sebastian...
... at jeg stadig er her og har det godt.
Jeg tror, han er bekymret for mig, måske.
Deres ven, Lord Flyte, har det meget bedre.
Vi talte fransk, og han fortalte mig -
- at Sebastian var uden for fare, men ude af stand til at rejse.
Han havde influenza. Den ene lunge var angrebet.
Han var svag, manglede modstandskraft.
Men hvad kunne man vente andet af en alkoholiker.
Hvad mener De, doktor?
Han er alkoholiker.
Udpræget alkoholiker.
Nu skal jeg få nogen til at vise Dem vej.
Lægen talte lidenskabsløst, næsten brutalt -
- med videnskabsmandens fryd ved at begrænse sig til det uvæsentlige.
Den skæggede, barfodede broder, jeg blev overgivet til -
- en mand uden videnskabelige prætentioner -
- fortalte en anden historie.
Han er så tåImodig. Ikke som andre unge mænd.
Han klager aldrig, skønt der er god grund til det.
Som De ser, har vi ingen faciliteter.
Myndighederne giver os, hvad soldaterne kan undvære.
Han er så godhjertet.
En stakkels tysker med en fod, der ikke vil læges, og syfilis...
Han bliver behandlet her.
Lord Flyte fandt ham på hungerens rand i Tanger -
- og tog sig af ham som en sand samaritaner.
"Arme, enfoldige munk,"tænkte jeg. "Stakkels tåbe,"... Gud tilgive mig!
Deres ven.
Jeg troede, det var Kurt.
- Hvad bestiller du her, Charles? - Jeg ville finde dig.
Nu skal De få fred. Jeg kommer igen om lidt.
Jeg talte med lægen. Du ser ikke så sløj ud, som jeg frygtede.
Det værste er overstået.
Jeg lå i vildelse et par dage.
Lungebetændelse, siger de.
Sært nok bildte jeg mig ind, at jeg var tilbage i Oxford.
Men jeg kunne dårligt have været længere derfra.
- Har du set mit hus? - Ja.
- Synes du om det? - Ja.
Jeg synes om alt, hvad jeg har set.
Og jeg forstår, hvorfor du bliver her.
Er Kurt der stadig?
Jeg skal ikke spørge, om du kan lide Kurt. Det kan ingen.
Pudsigt nok... men jeg kan ikke undvære ham.
Sebastian, desværre har din mor det ikke så godt.
Det er først og fremmest derfor, jeg er her.
Hun vil gerne have, du kommer.
Arme mor...
Hun var en rigtig femme fatale.
Hun dræbte alt, hvad hun rørte ved.
Hvad vil du gøre?
Jeg ved det ikke.
Lad mig tænke over det.
Jeg kan ikke rejse lige nu.
- Vil du gøre noget for mig? - Selvfølgelig!
Hvis du besøger mig igen, smugler du så en flaske cognac ind?
Jeg telegraferede til Julia, at Sebastian ikke kunne rejse.
Jeg besøgte ham hver dag på hospitalet i Fez.
Den tredje dag kom der et telegram fra Julia.
Lady Marchmain var død.
Jeg blev der for at kunne hjælpe Sebastian hjem til begravelsen.
Monsieur Ryder!
Har De tid?
Kan vi snakke lidt sammen?
Deres ven drikker igen.
Lidt cognac skader ikke så meget, men det svækker ham.
En dag vil en uskyldig sygdom gøre det af med ham.
Vi er ikke en dranker-anstalt. Han må hjem sidst på ugen.
Hvis De udskriver ham, bliver jeg her et par dage til.
Deres ven er meget gladere i dag. Han er helt forvandlet.
Ved De hvorfor? Han har en flaske cognac hos sig.
Det er nummer to, jeg har fundet.
Straks jeg fjerner én, får han fat i en anden.
Han er rigtig uartig.
Araber-drengene henter dem til ham.
Men det er rart at se ham være glad. Han var så bedrøvet.
- Nå, hvordan går det? - Bedre... Meget bedre.
Må jeg...?
Nu, hvor din mor er død, vil du så tilbage til England?
Det ville være dejligt, men hvad vil Kurt sige?
Har du tænkt dig at være sammen med Kurt resten af livet?
Han har tænkt sig at være sammen med mig.
"Det er i orden for ham, tror jeg, måske."
Jeg har været i banken for at få orden i sagerne.
Bestyreren var meget hjælpsom.
Hvis jeg kan få dine advokater til at sende kvartals-indbetalinger -
- så kan du få ugentlige lommepenge.
Det er egentlig en behagelig forandring.
Andre har altid sørget for én, og så får man selv én at sørge for.
Men man skal være ret hjælpeløs for at have behov for min støtte.
I en nødsituation kan du trække på reserven.
Men du må overbevise ham om, at det er kritisk.
- Og kun du kan hæve beløbet. - Glimrende!
Ellers får Kurt mig til at skrive en check på det hele, når jeg er fuld.
Og så roder han sig bare ind i alt muligt.
Hvor skal jeg stille din kuffert?
- Skal jeg pakke ud? - Nej, det klarer boy'en.
Godt, du kom. Jeg kan ikke undvære dig.
Mener du det, Kurt?
Ja, det gør jeg.
Det er ikke godt at være alene, når man er syg.
Og boy'en er doven.
Han stikker altid af.
Engang var han borte hele natten. Jeg kunne ikke få morgenkaffe!
Det er ikke godt at have en betændt fod.
Somme tider kan jeg ikke sove godt.
En dag vil jeg måske også stikke af og blive plejet!
Se selv!
Hvad vil du have?
Cigaretter. De ligger under min seng.
- Lad mig... - Nej. Det er min opgave.
Ja... det er Sebastians opgave.
Jeg forlod ham og hans ven -
- i det lille, indelukkede hus for enden af gyden.
Jeg kunne ikke gøre mere for Sebastian.
Samme dag blev hans mor begravet på Brideshead.